Det var lättare förr. Man visste vad det innebar att vara man.
Du stod upp för saker som var fel. Du hade rätten att göra det.
Du förväntades att göra det. Din livsstil, träningen du gått igenom-
-förberedde dig för de oundvikliga konfrontationerna...
...som kunde ledda till uppsplittring eller död.
Sen hände något... Vi bröt mot ärans lagar.
Advokaterna blev våra herdar. Det som var lätt att förstå...
...blev en röra av byråkrati, som vi kallar för "att vara civiliserad".
En man kunde inte längre påverka felaktigheterna i hans omgivning.
Han fick genomgå domstolar och advokater och kämpa sig genom träsk av byråkrati.
Kvinnan begärde likställdhet och fick det.
Hon fick inte det lika bra som mannen, men mannen började kastrera sig.
Din åsikt spelar ingen roll för mig. Det är inte utveckling eller evolution.
Det är en sjukdom och någon måste förstå vad som ligger på spel.
Någon som kan stå upp som en man...
Som kan ingriper mot orättvisan och ojustheten i denna värld.
Idag...just nu...
...innan lunch.
Svensk text: the-man och Taffi www.Undertexter.se
Ettan för kontorsmaskoten... Tvåan för fröken Kongenialitet...
Trean för "morgon stund har guld i mun".
Fyran för rövslickaren.
Femman för den otacksamme ränksmidaren.
Sist men inte minst, sexan... Sexan...
Gör det bara! Du kan göra det!
Maconel!
Shelby vill ha det klart till fredag. Se till att inget saknas nu.
Fredag, Maconel. Fixa det!
Allting handlar om tajming. Inget värdefullt har gjorts utan det.
Min tid kommer...
Bob? Min makes bror kommer på besök med familjen nästa vecka.
-Så kan du klippa trädgården? -Vi få se.
Det skulle vara kanon. Tack!
DU KANSKE UNDRAR VARFÖR JAG GJORDE DET JAG GJORDE
Du bakade ur igen, eller hur?
Nej, tajming var dålig.
Tajmingen igen... Jag har nog hört det där förut.
Du borde vara glad, annars hade du svultit.
Vem bryr sig om mat om de där jävlarna dör. Dör...
Skit i dem!
Den där är min!
-Vad gör dig rädd för kycklingar? -Det är faktiskt fågelinfluensan.
-Vi kan utplånas med en gång ju! -Nu överdriver du lite.
Älskar hulatjejen.
-Är du klar snart? -Du sa fredag, det är imorgon.
-Jag vill ta en titt innan fredag. -Du kan ändå inte se om nåt saknas.
-Jag vill ha ett bord med fin utsikt. -Jag har redan bokat ett.
-Vad är det? -Den är min.
-Den spänger upp hela världen! -Ge hit den! Släpp den...
Okej då. Ta din dumma leksak!
Jag vill ha listan kl. 17.00.
Du får göra äran idag.
Hulamannen! Hoppas att du inte krossade hennes hjärta också.
-Glodde du på min blus? -Förlåt...
-Jag blandade ihop dig med nån annan. -Så du trakasserar andra också?
-Jag måste leverera de här. -Gör om det bara!
Det finns regler som skyddar kvinnor från män som dig.
Mr Harper?
Maconel!
-Din tur förde dig inte hem. -Jag skulle inte hem.
-Jag ville ju ha listan kl. 17.00. -Du var inte på ditt kontor.
Självklart att jag inte var på kontoret! Jag letade efter dig här nere.
Jag trodde att ni ville att jag skulle leverera dem till er.
Du trodde?
-Är de inte ihopstiftad? -Jag tog ett gem istället.
Du ska vara med på konferenssamtalet.
Stifta ihop dem och vänta i din kub tills jag återkommer.
Det kommer en tid där det sjukliga och svaga måste uppoffras-
-för flockens skull.
Ettan för kontorsmaskoten... Tvåan för fröken Kongenialitet...
Trean för "morgon stund har guld i mun".
Fyran för rövslickaren.
Femman för den otacksamme ränksmidaren.
Sist men inte minst, sexan... Sexan...
Maconel!
Jag sa ju åt idioten att inte sticka. - Har någon sett Maconel?
Coleman?
Maconel...
Titta på vad du har gjort, Ralf.
Hur kändes det?
Tillfredsställande.
Jösses! - Coleman?
Fan!
-Du kan nog sticka nu. -Det är svårt att sticka efter det här.
-Ingen rättegång. -Ingen rättegång.
-Herregud, det är Vanessa. -Jag trodde det var kärringen Paula.
-Det är ett vanligt misstag. -Jag tyckte om Vanessa.
-Hon hade ett fint leende. -Ett underbart leende.
Hon kunde lysa upp ett helt rum med det.
Vanessas lever!
-Tycker du inte om henne? -Hennes lidande ska få ett slut.
-Det är bättre så. -Är inte den sista kulan till dig själv?
Säg inte åt mig hur jag ska göra!
Vi kanske delar samma känslor för de här...
-...men jag är inte så tam som du är. -Vad kallar du en som är dum nog-
-att reta upp en tokskalle med ett laddat vapen?
Jag kallar honom dum... med hans eget vapen.
Där hade vi sexan.
Vanessa...
Det är okej.
Du kommer att klara dig.
Låt mig se det där leendet.
Så där, ja...
Det lyser verkligen upp ett helt rum.
De är på väg. Det är okej...
De fem som omkom var alla anställda.
Det är oklart om de valdes eller om de befann sig på fel plats vid fel tidpunkt.
Men vi kommer kanske aldrig få veta. Jessica är på revolvermannens grannskap.
En typisk dag på en typisk förort och jag frågar den typiska frågan:
Hur kunde det ske här?
-Berätta om Ralf Coleman. -Han verkade trevlig.
-Han höll sig för sig själv. -Han var så tystlåten.
Det kunde blivit värre om en man inte hade ingripit.
En man som hade nog med mods för att säga till den här våldsamma världen:
-"Nej, jag orkar inte mer." -Är det tajmingen...igen?
Bara så du vet, jag sköt idag.
Vad gör du här då...levande?
-Det är en lång historia. -Vart ska vi ta vägen?
-Säg åtminstone att de där är döda! -De är döda!
Hej! Får jag ställa några frågor angående dagens händelse.
-De skulle inte ge ut mitt namn. -Du kan inte hålla det hemligt.
-Jag dödade bara en man. -Du dödade den rätte mannen.
Kan vi samtala där inne?
Det är lättare att berätta bara för en person.
Ni stiger inte in på mitt hus.
Släpp in mig innan de här vänder på ditt liv uppochner!
Stick!
Välkommen till vår värld, Bob.
Fiskar! Där rökte vår kvart bort.
Bob? Hej.
-Mitt företag ska kom på besök, du vet. -Är det trädgården igen?
Vi ska ha en grillfest på helgen-
-så du kanske vill komma.
-Man vill lära känna sin nye granne. -Jag har bott här i fem år.
Så snabbt tiden går.
-Här har vi honom! -Vår segrare!
Bra jobbat, Maconel.
Nej, mr Maconel. Ni jobbar inte här längre. Kom.
-Har jag fått sparken? -Nej. Kom nu.
-Vart ska vi? -Hela vägen upp...
Det ni gjorde var så stort.
Nu kommer galningar tänka efter innan de ingriper.
Han väntar på er, mr Maconel. Bakom dörrarna.
Ni kan gå in med en gång. Bakom dörrarna.
Där är han! - Kom in, Bob.
Jag är så glad över att äntligen få träffa dig.
Kan jag bjuda på något? En läsk kanske?
Det här är Maurice Gregory. Han ska hjälpa de anställda igenom ängslan-
-och återhämtningsprocessen. Han är en bra man och en begåvad psykiater.
Sätt er...på min plats. Sätt dig...
-Många frågade om dig på lovtalet. -Förlåt, jag...
Du behöver inte förklara. Detta har nog varit överväldigande för dig.
Det är bara få personer som kan hålla sig lugna och ingripa-
-inför en säker död. Jag är veteran. Jag har haft mina skrapningar.
Men jag visste vilka som var mina fiender.
Nu för tiden kan det komma från vilket håll som helst, när som helst-
-från vem som helst. Ursäkta min nyfikenhet...
-...men såg du det hända? -Jag såg...lik på golvet.
Jösses! Hur undvek du att bli skjuten?
Jag... Jag tappade ett gem, så jag låg redan på golvet.
Kan du tänka dig? Ett gem räddade hans liv.
Sen såg du dina kamrater dödas. Det måste har varit fruktansvärt.
Dumt sagt av mig. Såklart att det var fruktansvärt! Vad annars?
Men sen samlade du dig... Eller hur? Och du...
Här sitter vi. Nu räcker det. Du och Maurice kommer-
-över den där mardrömmen tillsammans. Kom nu.
Bob, kom igen.
Jag brukar se potential, och den här händelsen-
-har öppnat mina ögon för en talang som gått till spillo.
Jag är glad över att fått träffa dig. Säg inte att du är nöjd med-
-ditt nuvarande jobb. Jag vet... Du känner dig bortslösad, outmanad.
Du har bra idéer, men ingen lyssnar på dig.
-Länge sen nån frågade om min åsikt. -De där dagar är över, för nu vill jag-
-veta vad Bob Maconel tänker på varje dag. Välkommen till din tankesmedja.
Säg mig, vad tänker du på nu?
På när jag bad om ett fönsterrum i årtal, men inga var lediga.
Några blev lediga förra veckan. Det är sant.
Kontor tillhörde en av offren, min personlig assistent Vanessa Parks.
-Har Vanessa dött? -Nej... Men hon kommer inte tillbaka.
-Kände du henne? -Bara hennes leende.
Det kunde lysa upp ett helt rum. Besökte du henne på St. Michaels?
Inte?! Bob! Du måste besöka henne.
Du räddade livet på henne. Hon är nog desperat att tacka dig!
Jag förslår inte, jag beordrar: Besök henne idag!
-Under arbetstimmarna? -Tolka det som ditt första uppdrag...
...som vicepresidenten för Kreativt Tänkande.
-Ska du betala mig för att tänka? -Det är en galen värld.
När du ska till Vanessa, ta med dig det här.
Ge det till henne. Det är bara några papper.
Varför tar du inte din tjänstebil?
Herrejösses, det är Maconel! Att du spelade pungråtta alla dessa år.
-Jag gick på det. -Jag har inte sett dig idag.
-Jag jobbar där uppe nu. -Hur många omgånger-
-gav du galningen Coleman? Hur många?
-Två. Tre? -Fem.
Betala!
Kom på vår foursome. Nån med mördarinstinkt kan behövas.
Coopers grabbar kommer att skita på sig om vi tar med honom.
Happy Hour, ikväll på Barneys. Det ligger tvärsöver gatan.
Släng bort väskan, Bob. Du är chef nu.
-Jag vill besöka Vanessa Parks. -Den där stackarn! - Ditt namn?
Bob Maconel.
The Bob Maconel? Du måste lära dig att tala tydligare.
Min make tycker att du borde ställa upp i borgmästarvalet.
Thelma, ta över lite här. Jag ska vägleda Bob Maconel till Vanessa.
Vi är så ärade att få träffa er... Det ni gjorde var underbart.
Vi har faktiskt en bild på er i kafeterian. Och såklart...
-Hur mår hon? -Vet du inte?
Hon blev träffad i ryggrad, och därmed skadades nerverna.
-Är hon...? -Ja, hon är förlamad.
Bara hennes ben, eller...?
Vanessa? Det är en besökare här.
Det är Bob Maconel, gumman.
-Det är Hulamannen. -Jag väntar utanför.
-Så...det är du som räddade mitt liv. -Jag antar det.
Jag har väntat länge på att få träffa dig.
Kan du komma hit?
Närmare.
Din jävel! Jag var en gudinna, nu kan jag knappt röra mig!
Jag kan väl inte heller knulla, eller hur?
Du skulle låtit Coleman göra det!
Du skulle låtit mig dö! Fan ta dig! Jag skulle ha dött!
Du skulle låtit honom döda mig. Fan!
Jag hatar dig!
Maconel! Precis lagom, vi ska till Barneys nu.
-Glöm det nu, det är Happy Hour. -Jag vill inte vara glad.
-Jag måste stämpla in. -Chefer behöver inte göra det.
-Jag dricker inte. -Då blir det mer till oss andra.
-Dricker inte? Fan heller. -Ett, två, tre, fyra, fem...
Det var sex.
Bob... Jag måste erkänna... Den där dagen...
...var jag nära att skita på mig när Coleman siktade på mig.
Hela mitt liv for förbi mina ögon, och jag är inte stolt över allting.
Men du... Herregud! Du stod där, kylig som is...
...stirrande på honom, en mot en. Det var otroligt.
Det var så jävla otroligt!
Jag har funderat över något... Ifall du hade ett vapen..
...varför väntade du tills han hade slutat skjuta?
Äsch, glöm det. Det viktiga är att jag inte blev skjuten-
-tack vare dig. - En omgång till.
-Nej, inte sex. -Fan! Där är han.
-Hjärnknullaren. -Jag måste åka hem.
Bob, mår du bra?
-Nån måste köra hem honom. -Jag bor åt andra riktningen, så...
Jag kör hem honom.
Jag hoppas att du inte tog illa upp för det jag sa häromdagen.
En kvinnan måste ju skydda sig från förlorare. Män utan framtid...
...och stake.
Jag menar inte dig. Alla vet att du har en framtid.
Och angående stake...så har du bevisat att du har det.
Du har stora såna där.
Jag skulle vara hedrad om du kollar ner här.
-Snygga tuttar! -Fan ta dig, idiot! Fan!
Hej...
Hallå? Pucko!
Upp och hoppa! Vakna!
Herrejösses! Mästaren lever.
Kan du mata oss innan vi dör? Du bör skynda dig.
-Såg du damen som körde hit mig? -Det funkar inte så.
Ser inte du, ser inte vi.
Snygga tuttar dock.
-Bob. -Där är han.
Min bästa fyllapolare. Så...var hon het?
-Var hon allt du trott? -Det kan jag faktiskt inte säga.
-Har du sett henne? -Nej, men Shelby letar efter dig.
Det är nåt viktigt uppdrag du skulle tagit hand om.
-Jag måste sticka. -Hej, Bob.
-Jag måste träffa Vanessa Parks. -Är ni släkt?
-Bara släktingar får träffa henne nu. -Jag är Bob Maconel.
Att du är här! Jag har försökt nå dig.
Vanessa vill träffa dig igen.
Kan du stänga dörren?
-Vad snabbt du kom. -Jag kom hit, faktiskt.
Jag skulle gett det till er igår. Det är ifrån mr Shelby.
Han vill säkert ge det till er personligen...
-...men han är mycket upptagen nu. -Visst...
-Jag kan läsa upp det... -Nej.
-Var ska jag lägga det? -Rakt upp i hans arsle, kanske?
Jag hade inte som åsyfte att skälla ut dig. Det är inte okej.
Förlåt för hur jag behandlade dig förut. Det är orättvist att-
-beskylla dig för mitt...tillstånd.
Du riskerade livet för att rädda mig. Du visste inte att det skulle bli så.
Du hade nog agerat annorlunda om du visste att jag skulle bli handikapp...
...att jag kommer behöva andras hjälp för att äta, för att byta om...
...och för att byta blöja. Hade du?
-Hade vadå? -Agerat annorlunda?
-Ja. -Jag visste att du var medlidsam.
Och det är därför jag kan be dig om denna tjänst.
Jag vill att du slutför det Coleman påbörjade.
Bob...jag vill inte leva så här.
Jag kan inte leva så här.
Min själ kommer att dö miljoner gånger varje dagen.
Om du har några känslor för mig, så hjälp mig igenom det.
Snälla... Jag klarar inte av det mer.
Ber du mig att göra slut på ditt liv?
Det är redan slut.
Jag blir släppt för hemtjänst på onsdag klockan fem.
Om jag inte ser dig då, så förstår jag.
Där är du. Sätt dig... Utförde du uppdraget?
-Jag gav det till henne. -Kanon! Sa hon något om mig?
-Nej. -Öppnade hon det?
-Vanessa är helt förlamad. -Jag vet... Förlåt mig.
Jag har svårt att acceptera det. Jag visste inte att hennes förlust-
-skulle påverka företaget så mycket. Hon lyste inte bara upp stället-
-hon gjorde småsakerna som ingen annan ville göra.
Jag känner mig lite vilse utan henne.
Om du behöver lite hjälp, så kan jag försöka.
-Du skulle inte ha nåt emot det? -Det hjälper mitt tänkande.
Okej då... Du kan börja med det här.
Det här är min frus senaste försök att bli publicerad - 50 kopior behövs.
När du är färdig, kan du hämta mina kavajer från Armines?
De...stänger klockan tre.
-Bob... När ska vi träffas? -Jag måste kopiera de här först.
Kan jag hjälpa dig? Har du använt den här maskinen förut?
-Det är bara en kopiator. -Jag vet att du är "hjälten" här-
-men att andvända 349:an är inte lika enkelt som att skjuta.
De måste bli perfekta. De är till mr Shelby.
-Då ska jag vara försiktig. -Jag hörde att du letar efter mig.
-Vilken kväll det var. -Vad hände?
-Jag vet varför du är så tystlåten. -Varför?
För du har inte så mycket att skryta om...där nere.
Oroa dig inte, älskling. Det är vår lilla hemlighet.
Det skulle varit du.
Vanessa Parks är förlamad för att hon liknar dig.
-Vad? -Coleman gjorde ett misstag.
Du dissade nyss Paula Metzler. Du är verkligen en hårding.
-Hon är lyckligt lottad. -Enligt FBI var det saboteringen-
-som orsakade flygplanskraschen.
-Slutför det Coleman påbörjade. -Motivet till Ralf Coleman handling...
...är fortfarande okänt, och inga framsteg har gjorts.
De vägrar koppla ihop hans frus och dotters bortgång med det.
Slutför det Coleman påbörjade...
Vet inte de där jävlarna att världen är ett skithål?!
-De kan fråga Vanessa. -Håll käft!
Den stackars flickan.
Redo att gå?
-Vad passande, min förra bil. -Din?
-Vad mer fick du av Shelby? -Ditt kontor.
-Ditt jobb. -Vad du än gör, ligg inte med honom.
-Är det okej? -Ja.
Det där som är runt mitt bröst är en klämma.
Är det okej om jag gör det?
Oroa dig inte, jag känner inte av något.
-Vad händer nu? -Ta mig härifrån.
Jag har funderat mycket...
...och jag vet hur du kan göra det utan att få blod på händerna.
Jag vill inte att du får problem. Lagligt eller själsligt.
Jag ska inte ta några piller heller. Samma väg in, samma väg ut.
Dramatiskt.
Det finns en tågstation som linjen röd inte stannar vid.
Betongen vid vänteplatsen sluttar lite, men den är slätt hela vägen ner.
När tåget kommer släpper du taget om mig och gravitationen sköter resten.
-Vilken station? -Franklin Street.
Den vid affären Kronan? Brukar det vara mycket folk där?
Ja, men det är tomt vid midnatt.
Är du hungrig? Vill du ha något att äta?
-Bjuder du ut mig på middag? -Jag antar det.
-Det finns en Sizzler i närheten. -Sizzler?
Jag vill att min sista måltid ska vara något alldeles extra.
Jag går inte ut ofta, så jag känner bara till Sizzler.
Då blir det något alldeles extra för oss båda.
Vi har ett fint bord därbak.
I sex månader har jag försökt boka ett bord här. Är det alltid fullbokat?
Vilken tur man får av att bli skjuten. Jag borde köpa en lott!
Jag är säker på att ni får det trevligt i restaurangen.
Servitör berättar om dagens.
-Jag hatar snobbar. -Varför äter vi här då?
Den är bäst i stan, och för att du inte ska glömma den här kvällen.
Du kommer väl inte baka ur? Annars blir det en bortkastad måltid.
-Jag ska inte baka ur. -Sluta se så ledsen ut då.
-Skulle ni vilja se dagens rätter? -Vi tar de två dyraste rätterna bara.
Jag antar att ni vill ha en Opus One för att skölja ner maten med?
Oroa dig inte, med mitt jobb har du råd med det.
-Kommer du inte att sakna något? -Hur många blommor låg i mitt rum?
Inga. Och hur många besökte mig? Inga.
Och vem kom idag när jag blev utskriven?
-Bara jag. -Bara du.
-Du är vacker, ditt leende kan... -...lysa upp ett rum. Jag vet.
Jag är 26 år gammal. Jag var ett hjärtslag från att bli vicechef-
-på ett Fortune-företag efter att ha jobbat där i ett år bara.
-Du är välutbildad. -Nej, det är jag inte.
Jag har bara gått i skola i 2 år på Valley Jr. College.
Jag är smart, men jag blev så framgångsrik på grund av att jag-
-var en pangbrud och jag gav de bästa avsugningarna i staten.
-Ert vin. -Vad bra.
Och "kvinna/barn"-grejen spelade ingen roll.
Män ville sydda eller knulla mig, så...
Det hjälpte mig upp för trappan.
Du skaffar inga vänner om du utnyttjar dem, alltså.
Nog om det där. Låt oss pröva det dyra vinet.
Jag först. Kan du ta bort det här?
Smaklig måltid.
-Har du några syskon? -Ja...
-Vad var din mest personliga... -Jag gillar äpplejuice...
En gång snackade jag skit om Paula och hon stod bakom mig.
Är guldfiskar som katter?
-Jag är mätt. -Men du känner inte av något.
Jag känner till min gräns. Jag tror att de stänger ändå nu.
Klockan är ju bara tio.
Vi får hitta nåt annat som vi aldrig provat förut.
Vad har vi inte prövat förut?
-Du får sjunga i kör. Förstått? -Nej.
Gladys är inget utan The Pips. Ta micken, Bob!
Bob. Du måste göra det.
Var är The Pips? Kör The Pips!
Du tar kål på mig, kom igen.
Kom igen, hjälp henne.
Det är hennes kolostomipåse.
Bob, få mig härifrån!
Tack gode gud att jag inte sitter i rullstol.
Där ligger det.
Fortsätt att gå.
Precis här. Stopp.
Jag har varit här så många gånger. Lovar du att släppa taget om mig?
Jag lovar.
Det har varit trevligt att lära känna dig.
Samma här.
Nu, Bob. Nu!
-Bob, släpp mig! Bob! -Jag kan inte.
Du lovade mig för fan! Fan ta dig!
Du lovade mig! Din jävla fegis! Din jävla kuksugare! Släpp mig!
-Bob! Nej! -Förlåt mig! Jag vet!
Jävlar!
Nerverna är inte så skadade som magnetröntgen visade.
Så vi röntgade om. Det avslöjade ett överflöd av de ursprungliga cellerna-
-vilket tydligen orsakade glia...
-Vad betyder det? -Att det finns hopp.
Kom hit.
Närmare.
Närmare!
Tack för att du räddade livet på mig...igen.
Den här gången kommer du inte att ångra dig.
Ni skulle komma så snabbt som möjligt. Det är ett nödläge...
Var lärde du dig att köra?
Det är samtalsbrist mellan avdelningarna-
-och folk utrycker sig bäst vid vattenautomaten.
Om man ställer ut flera vattenautomater-
-så ökar samtalen mellan avdelningarna.
Det är bra tänkande, Bob.
-Jag tror att vi överdrev lite idag. -Det var en bra dag.
-Och den kan bli perfekt. -Är den inte redan det?
Bara en sista sak behövs.
-Ditt finger blir starkare. -Ta mig till soffan.
-Jag vill tillfredsställa dig. -Det har du redan gjort.
Inte intellektuellt, utan intimt. Sexuellt.
Lägg mitt huvud över soffan, och så sköter jag resten.
Du är väl min pojkvän?
Du har gjort så mycket för mig, så låt mig göra det här för dig.
Vi borde inte göra det.
Jag vill att du ska se mig attraktiv.
-Du är ju vacker... -Men inte nog för att vara intim med?
Vanessa...sen första gången jag såg dig-
-har jag velat vara nära dig, på alla olika sätt.
Jag fantiserade dig...
-...naken. -Får jag förverka den där fantasin?
Snälla...?
Knapparna...
Det är okej.
Det är ett spänne.
Rör vid dem.
-Men du kommer inte känna något. -Jo, om du gör det.
Ta av dig glasögonen.
Kom hit.
Ta mig med dig.
-Vad? -Ta mig med dig.
-Jag måste åka till jobbet idag. -Jag vill följa med dig.
Det är dags att se var det hände.
De kommer att se vad som hänt dig. När du trädde in, du vet-
-är du säker på att du kan göra om det?
Om du är med mig.
Vänta...
Är det för mycket läppstift?
-Nej, sjuksystern gjorde det bra. -Håret står i vägen.
Vi gör det nån annan dag.
När ska du lära dig att ställa känslorna åt sidan och göra det?
Sluta! Gör inte det! Var inte svag. Kom hit!
Visa lite mod, Bob. Jag behöver det.
Du är allt jag har där inne.
-Vanessa! Det som hände var skamligt. -Du är hänförande, som vanligt.
Det var så tragiskt. Om det bara fanns någonting jag kunde göra.
-Är du okej? -Forsätt...
-Det luktar annorlunda. -De skaffade ett par luftfräschare.
-Det borde göra dig glad. -Det stinker!
Stanna.
Jag fyllde min vattenflaska. Vart var du?
Jag var vid hulatjejen.
Ta mig till där jag föll.
Jag hörde skotten, men jag såg inte varifrån de kom.
Vart stod Coleman?
-Precis där borta. -Visa mig. Jag vill se.
-Vad är det? -Om jag fick se hans ögon.
-Han hade inte skjutit dig då. -Hur vet du det?
Jag vet.
Vanessa?
-De sa att du var här. -Jag ville se var det hände.
-Jag är så ledsen för det som hände. -Det är jag med.
Bob, nu går vi.
Kan du röra dig? Jag trodde att du var permanent förlamad.
Det trodde jag med. Men vi båda hade fel. - Bob...
Det var så trevligt att få träffa dig.
Freak-showen är över. Återgå till arbete nu.
Det är Hawaii, definitivt. Eller Japan.
Det skulle vara skönt att åka någonstans.
Du är hemskt tyst ikväll.
Om du inte blivit skjuten, skulle du tänka dig att vara ihop med mig?
-Du skulle inte. -Jag kände dig inte ens.
-Vem skulle du varit ihop med? -Vi lever i en annan värld nu.
Mr Shelby.
-Älskade du honom? -Han var gift.
Jag berättade om vem jag var förut.
Jag brydde mig inte om kärlek. Varför pratar vi om det här ens?
I denna värld är jag ihop med dig-
-och inget mot din vilja ska ändras.
-Jag vill inte att något ska ändras. -Då ska inget ändras.
Bob... Om jag visste att du gillade undergivna kvinnor-
-så skulle jag anpassat mig till det.
Din dag kommer.
Hej, Bob.
Vad gör du här? Lägger du aldrig av? Jag mår bra.
Jag mår inte bra! Jag misslyckas och jag behöver din hjälp.
Jag var inte bra nog på mitt jobb-
-och nu tror jag att nåt hemskt kommer att ske på grund av mig.
-Som vad? -Låt mig visa dig någonting.
Bob, du måste se det här.
Jag har inte visat det för nån.
Sätt dig.
SKA JAG SLUTFÖRA DET COLEMAN PÅBÖRJADE?
-Var hittade du den? -I kopiatorn.
Det är ställt som en fråga-
-och det betyder att personen som skrev det har inte bestämt sig för något än.
-Denne kanske inte tänker göra nåt. -Ska vi ta den risken?
Nej. Personen som skrev lappen vill nå ut.
Han vet kanske inte ens om det. Men det skulle vara tragiskt-
-om vi inte försökte rädda honom.
-Hur kan jag rädda honom? -Hjälp mig att locka ut honom.
Annars måste jag påbörja en sökning efter den handstilen.
Och det skulle vara jobbigt.
Bob, är du där?
Jag vill att du köper en present. Jag vill ha något speciellt-
-men vad är lämpligt för nån i Vanessas tillstånd?
Du vet nog vad hon gillar nu för tiden, för det gör inte jag.
Jag glömmer inte av när hon komma in så där - modig kvinna!
Spendera hela eftermiddagen om det skulle behövs.
-Är det för lite? -Det är fel.
-Köp inte presenter till andra kvinnor. -Vanessa är inte "andra kvinnor".
-Hon var en viktig ADD-medlem. -Är det vad ni säger till er fru?
Ifrågasätter ni min trohet? För då har du gått långt över gränsen!
Jag vill inte se henne illa igen. Jag bryr mig om henne!
Herregud, du är kär i henne. Jag kan inte tro det.
Hon har gjort det mot dig också. Bob...
...hon gör vad som helst för att få sina behov tillfredställda.
-Hon har ändrats. -Ja, hon är handikappad nu.
-Hon vill inte ha något från mig. -Du är skeden.
För att hon behöver en nu.
Vad händer om hon får tillbaka känslan i handen?
Eller i armen? Vad händer om hon kan äta själv-
-och kan ta hand om sig själv? Tror du att en sån kvinna-
-väljer en man som dig? Var ärlig nu.
Jag är inte...
...en sked.
Där är han. Folkets man.
Är det seriöst mellan dig och hon där?
Du är på toppen just nu. Gott om pengar, fin bil, bra vänner.
Vissa spendera hela livet i jakt på det. Varför slösa bort det på en krympling?
Du är en mycket elak man!
Ingen golf på söndag, ditt jävla missfoster!
Rör inte henne.
-Hon var min. -Du kastade iväg henne.
-Nej, hon krossades i bitar. -Hon har det bättre nu.
-Hon var min! -Ta farväl.
-Vad är det här? -Det är han du letar efter.
Henry från Maintenance?
-Du har nog missuppfattade... -Du ville veta vem som skrev lappen.
Hur vet du att det är han?
Jag har ju sinnet. Jag visste vad som skulle ske-
-och att jag tog med mig pistolen dagen Coleman fick sitt utbrott.
Vi måste hjälpa honom och få bort honom härifrån.
Det är inte han.
Det är du. Det är du som behöver hjälp.
-Jag är hjälten. Jag sköt den onde. -Jag vet.
Därför ville jag att du skulle komma hit på egen hand.
-Du har fel. -Vicepresidenten för Kreativt Tänkande?
Tror du att nån som dig skulle ha ett sånt jobb?
Erkänn bara. Då är du halvvägs hemma.
Det är inte jag!
Mr Shelby?
Vad gör han här? - Jag frågade inte dig!
-Du borde gå. -Säkert?
Vi ses imorgon, Bob. Eller hur?
-Jag visste inte att han skulle komma. -Varför kommer han just nu?
-Han ville prata. -Om din mirakulösa återhämtning?
Om att han vill ha tillbaka dig?
-Gör inte nåt stort av det här. -Säg inte åt mig hur jag ska må!
Han är orolig över dig. Han sa att ni talades vid och du blev arg.
Berättade han varför? Berättade han om presentköpet?!
Han sa även att du ofredade Paula och att du ströp Harper i hissen.
De respekterade inte dig! Jag har inga problem!
Jag behöver inte hjälp! Jag...
-Behöver jag hjälp? -Ibland behöver alla.
Jag skulle vara hopplös eller död utan dig.
Du behöver mig just nu. Vad händer om börjar äta själv-
-och ta hand om dig själv? Vad ska du ha mig till då?!
-Du kommer dumpa mig. -Nej. Lyssna på mig. Sluta!
-Kom och sätt dig. Kom... -Nej!
Bob... Sätt dig.
Kom hit och sätt dig, nu!
Jag fann inte bara dig genom denna tragedi.
Jag fann mig själv också. Och jag kan helt ärligt säga-
-att det spelar ingen roll om jag kan gå eller flyga.
Det är ditt hjärta och din själ jag är i desperat behov av.
Och det kommer jag alltid att vara.
Du har ett problem, än sen?
Jag ska hjälpa dig igenom det.
Du måste vara modig nog att göra det rätta.
Du måste tala ut.
Och du behöver mod för att kunna göra det.
-Det blir lättare i din närvaro. -Om du känner att du glider iväg...
...kolla in i mina ögon...
...och det är där.
Älskar du mig?
Bob...
...det är ett mycket främmande ord för mig.
Visst gör jag det, men jag måste vara säker.
-Det spelar ändå ingen roll. -Jo, det gör det. Gå inte, snälla.
Stanna hos mig inatt, snälla. Snälla...
-Varför? -Om du ger dig av så här...
...så kanske du aldrig hittar tillbaka hit igen.
Vadå?
Hon kunde inte säga det, än sen?
Det kommer. Det kommer att hända.
Jag måste bara vara tålmodig. För att i slutändan...
...så handlar allting om tajming.
JAG KUNDE INTE BEHÅLLA DET OCH JAG KUNDE INTE FÖRSTÖRA DET
JAG ÄLSKAR BARA DIG
Slynan ljög...
-Var är Shelby? -Han är där nere.
Maconel!
Jag sa ju åt idioten att inte sticka. - Vet du var Maconel tog vägen?
Ser du det där?
Han har ett vapen!
Det är du, Bob. Det är du som behöver hjälp.
Du kanske undrar varför jag gjorde det jag gjorde.
Men vilket val fick jag?
Hur annars kunde jag fånga din uppmärksamhet?
Jag ville bara existera i din värld.
Bara en person.
Bara en person som du verkligen såg...
Som du hjälpte att finna...
...en utväg.
Det kommer en tid där det sjukliga och svaga...
...måste uppoffras för flockens skull.
Han verkade trevlig.
Han var så tystlåten.
Svensk text: the-man och Taffi www.Undertexter.se